arozika
2009.01.12
|
|
0 0
34
|
Szergej Jeszenyin Elindulok
Elindulok, szelíd zarándok, mezítlábas szegénylegény, amerre úsznak zsenge ágak nyírfaderék fehér tetején.
A földet véges-végig mérem, követve képzelt csillagot. Közelgő jó sorsom remélem, míg rozstáblák közt ballagok.
Piros almát emel az égre a hajnal hűvös tenyerén. Kaszások indulnak a rétre, énekük lassan ring felém.
Falu-sövény mellett haladva csöndes igéket mormolok: százszor boldog, ki elfogadta a tarisznyát, vándorbotot,
boldog, kit gyér öröm vigasztal, barát, ellenség elfeled, kit dűlő, mezsgyekő marasztal, s ki csak kévéknek hajt fejet.
![](https://img.index.hu/imgfrm/4/2/3/7/THM_0005354237.jpg)
|
|