Végtelenül elszomorítónak tartom, hogy reményeimmel ellentétben - melyekkel gyaníthatóan nem voltam/vagyok egyedül -, sajnos nagyon úgy tűnik, hogy mégiscsak voltak bajai rendőrei is a budapesti vérengzéseknek.
Ellenére, hogy bizonyságot nyert, miszerint demokrácia köntösében tetszelgő diktatúrában élünk, úgy tartanám helyi szinten elegáns módon korrektnek (hadd mondjam ki így, a simlis fővárosi Gergényi-féle hozzáállásnál különbnek és ezáltal tisztelendőnek), ha kiállna a bajai rendőrkapitányság vezetése, és őszintén nyilatkozna arról, részt vettek-e, vagy sem abban a rémtörténetben, ami az '56-os forradalom 50 éves évfordulóján történt Budapesten.
És ha részt vettek, kérem ne, ne nevesítsen, de mondják ki azt, hogy bocsátassék meg azok a bűnök, melyek elkövetésében a mi régiónkból kollektíven részt vettek, melyekhez fegyeres testületként megkérdőjelezhető mentalitáson nyugvó parancsot teljesítve asszisztáltak.
Hogy mi bajaiak és Baja környékiek próbáljunk meg bűnbocsánatot adni, amiért azokat a barátainkat, szomszédainkat, rokonainkat, akik közpénzen rendőrként teljesítenek szolgálatot, belekényszerítettek egy olyan szerepkörbe, ami megcsúfolja a szépen csengő rend őre megfogalmazást.
Hogy a bajai és Baja környéki civil társadalom "fiaink" miatti szégyene feloldódjék.
És itt az új városvezetéstől is elvárhatnánk (illete a képiselő-testülettől), hogy mint a rendőrség mindenkori vezetője szokott időszakonkénti beszámolóját elbíráló fórum, állásfoglalásával próbálja meg csitítani azokat a felhangokat, melyek a helyi társadalm még nagyobb mérvű megosztottságának együttjárói.
Következésszerű, hogy az események hatására rendőrökkel szembeni közhangulat alakul ki (párosulva a tőlük való rettegéssel), ami nem meglepő, hiszen a szoclib módszerek részint elérték azt, hogy a rendőrök zöme a tényleges bűnözői társadalommal szemben alig-alig mer eljárni, hiszen egy-egy intézkedésének a túldimenzionálásakor az állásával játszik (ami a csibészektől jó pénzt hoz az ügyvédek zsebébe). Ugyanakkor meg provokátorok konspiratív bevetésével, a társadalom alapszintű állapolgári jogaikat gyakorló ártatlan embereivel szemben - kortól és nemtől függetlenül - olyan durvaságot enged meg magának anonimitás leple alatt (maszkokban, azonosítás lehetősége nélkül), a legvéresebb diktatúrák fegyverarzenálja "legitimizált" használatával, ami joggal vált ki jóérzésű emberekből elementáris visszatetszést és felháborodást.
És mivel jár(hat) mindez a mi 'békés' kisvárosi hétköznapjainkban?
Nem mással, mint hogy azok az emberek, akik a rendőrség kötelékébe tartozókkal vannak rokoni, ismerősi, haveri, baráti kapcsolatban, amennyiben adott szituációban felteszik a bátortalan kérdést, hogy "de ugye te nem voltál ott"; "ugye te nem lőttél"; "ugye te nem ütöttél viperáal"; és így tovább, annnak két lehetősége van, vagy letagadja az igazat (ettől még a gyanakó kisördög ott marad bujkála az emberek agyában), vagy megmondja, mitöbb (ilyen esetről is hallottam már), kínjában még büszkén fel is vállalja tettét/tetteit (lásd: Gyurcsány szindróma), ami a nézetkülönbség miatt jólműködő, egészséges ösztönökön alapuló, akár még régmúlti kapcsolatokat is képes szétzúzni, pillanatok alatt tönkretenni.
Egy olyan Gergényi-féle fanatikusnak köszönhetően, kit a beosztotti állomány őrvezetőtől felső tisztikarig bezárólag szívből utált vidékünkön már azokban az időkben is a módszerei miatt (méghogy "vasprefektus", ugyan kérem ...), amikor nálunk megyei rendőrfőkapitányi tisztségét töltötte be.
Én nem szeretném, egy Gergényi miatt kerülni rendőr barátaim tekintetét, én nem szeretnék egy Gergényi miatt összetűzésbe kerülni egyetlen rendőr ismerősömmel, barátommal sem.
De azt se szeretném, ha ezek közül egy is büszkén döngetné a mellkasát, mondván: te is szétrúgtad volna a helyemben a rohadt tüntető agyát, ha ott lettél volna az adott szituációban.
Nincs az a szituáció, mely mentesítene bárkit is az alól, ha védtelen és ártatlan emberek válnak egy intézkedés áldozatává.
Kérem nem feledni: rendőrökhöz kötődő emberek is rendőri brutalitás áldozataivá váltak!
Mijo