Tiszteletem!
1. „Politikai erő valóban nem mondhat ilyet a nyilvánosság előtt, de …”
De bizony mond. Amikor azt mondják: „mi polgárok vagyunk, ti meg lumpenprolik” az azt kommunikálja, hogy nem vagytok közénk valók, nem kelletek. Ezt odavágni Pestnek alapvető hiba. Ugyanez a helyzet az „az egész ország Fideszes, csak Pest nem” hazugsággal is (nem Pesten lakom). Lehetne még folytatni. Balról lehet volt ilyen, de nem tudok róla.
Aki 100% biztos szavazó (az anyagi érdektől eltekintve), az hívő vagy fanatikus és csak a megrendíthetetlen érzelmeire hallgat. Ennek gyakran hangot is ad, mert kiválasztottnak érzi magát. Mindenki másban ott a lehetőség. A rossz tapasztalatokat jóvá lehet tenni, be lehet bizonyítani a nagyobb hozzáértést, szebben lehet mosolyogni stb.. Pongó és a hozzá hasonló emberek szerintem baromi messze vannak a vallásos „szocialistaságtól”, ergo potenciális szavazatok, bár lehet, többet kell értük dolgozni. Egyébként ez tényleg nagy meló, mert eléggé nehéz helyzetben van most a volt kormány a stiklik folyamatos előkerülésével (nem politikára, hanem egyszerű köztörvényes dolgokra gondolok). Persze lehet, sőt kell is ellentámadni, de az rossz stratégia, hogy politikai okból bizonyították rám, hogy eltűnt nálam kétmillárd, bár tényleg nálam tűnt el.
2. Létminimumon élés. Félreértés… …Pongót láthatólag nem érdekli. Itt a különbség.
Ahogy mondottad: lehet.
3. „Azért még abban reménykedek, hogy vannak az életünkben olyan fogalmak…”
Szerintem mindenki mást ért igényesség alatt, mert ez egy belső indíttatást feltételez. Ha külső lenne, társadalmi elvárásnak hívnák. Láttam már rendkívül kifinomult, művelt, ápolt jól kereső embert, aki bár életében 3-szor látta a gyerekeit, de részegen igen korrektül tudott beleszarni a mosdóba, valamint láttam olyan fél-analfabéta szakadt nadrágú cigányembert is, aki életében nem szólt egy hangos szót és olyan szeretetben és rendesen nevelt, taníttatta a gyerekeit a düledező házikójában, hogy ritkán látni hasonlót, bár majd’ belegebedt. Mást jelent számukra az igényesség.
Az 50 évvel igazad van. Az előző rendszer legnagyobb bűne az volt, hogy „elönállótlanította” az embereket. Megjegyzem az emberek döntő többsége imádja, ha leveszik a válláról a döntés és felelősség terhét.
4. „Spec. ott voltam a Szabadság téren, s azt kell, hogy mondjam, tényleg nem volt balhé.”
Szuper, de itt arra céloztam, hogy a szavazótábor összetétele nem olyan orbitális eltérést mutat észrevételeim szerint. Mindenütt olvasható, itt a fórumokban különösen, hogy a balos szavazótábor szellemileg leépült nyugdíjasokból és legfeljebb szakmunkásként éldegélő bérházi talpasokból áll, akiknek az életcélja az esti két üveg sör, míg jobbról csupa fényesen lobogó intellektuális fáklya jön. Na hát ez nem igaz. Ilyen alapon nem lehet lesajnálni senkit és nincs is honnan. Ennyi.
„Amúgy a származás nem minden, …”
Tényleg nem zár ki semmit. A nácizmust sem, a necrofíliát sem, a kereszténységet sem, a laktózérzékenységet sem, a kannibalizmust és a fertőző betegségeket sem. Szóval semmit. Mint ahogy ezt bármire és bárkire el lehet mondani.
Kommunizmus: eddigi néhány évtizedem alatt, megmondom őszintén, az ismert legdurvább MSzMP pártitkár is olyan távol volt a kommunizmusnak nevezett eszmétől, hogy még. Emberileg valóban jelentős defektusokkal bírtak igen sokan és megszédítette őket a hatalom lehetősége, de az nem a kommunizmus eszméje volt. Így van ez manapság is. A jelenlegi hangadók is kinyalnák a saját feneküket, csak hogy tovább ott maradhassanak a tűz közelében (ahogy teszik is néha). Szokták mondani Marosán Györggyel eltemették az utolsó magyar kommunistát. Manapság sok mindenkire kiabálják ezt, de én még nem láttam egy igazi, élő egyedet sem, ahogy megy az utcán szellemként a vöröscsillagos pufidzsekijében és egyesíteni akarja a világ proletárjait. Neonácit annál többet.
Nem kérkedem a származásommal, mivel nem ez határozza meg az embert és semmit sem számít. Annyit jelent csupán, hogy régen költöztünk ide és végig kellett honvédeni az elmúlt párszáz évet. Való igaz, büszke magyarnak vallom magam, viszont olyan sokszor szaladtam bele különböző kioktatásokba, amikor a Schwarzmüllerbergendorfban született Grünenbücherwalderburger Joachim unokája elmagyarázza nekem milyen is magyarnak lenni, és hogy ha nem OV-t tartom a világon a legokosabb embernek, akkor már nem is vagyok igazi magyar, hogy sokszor már nekem kell védekeznem. Remélem ez nem az a hely.
„És a végén pongó: az nem teljesen igaz, hogy a mn tette országossá, mivel…”
Fenntartom a véleményem. Hogyha az MN nem kürtöli szét és emeli politikai síkra, akkor az egész megmarad egy 3 napig tartó jóízű pletykálkodás színvonalán. A magyar internetes lefedettség az még nem hasonlítható egy országos médiumhoz, ráadásul erre nem is lehetett készülni és jó előre leülni a monitor elé egy sörrel ,hogy most aztán megmondják a burnyákok a tutit frankón. Még ha pont akkor mindenki azt nézte volna is, akkor is kevesebb, mint 7000 ember láthatta, mert máshol nem ment. Akik meg kíváncsiak lettek azok letöltötték 100000-szer a MNO-ról.
Másrészről, akik oda be vannak zárva szerintem már eléggé elvesztették azt a kapcsolatot, ami összekötötte a kamerát a külvilággal. Fogalmuk sincs, hogy kint ebből mit látnak, és mit hallanak, mert nincs meg a személyes visszajelzés. Eleve is úgy lettek kiválogatva, hogy ne nagyon kezdjenek el kombinálni. Pongónak nem a 15 millió magyarhoz intézett beszédét hallhattuk, hanem dumált az újdonsült haverjaival. Úgy, ahogy a dugás sem a magyarság fogyásának megfordítására hivatott szent kampány reklámfilmje volt. Ezek ott benn ki vannak szakítva az életükből egy kvázi-hermetikus helyen. Minden pszichológiai kísérlet erre alapoz. Itt teljesen más viselkedésformák kerülnek elő, illetve erősödnek fel, amelyek egyébként nem tűnnek fel. Lehet tippelni mi lesz később, mert még csak a második héten vagyunk, és ha bejön a rossz idő még jobban össze lesznek zárva.
Bocsesz megint a sok dumáért.
oneas