AnnKa
2021.09.08
|
|
0 0
18566
|
Juhász Gyula
Bírálat helyett
Sipos Iván könyvére
Vigasztal ennyi kedves, kósza bánat És ifjúság, mely könnyes dalt terem, Mikor az arc még érdekesen sápadt És halálosan bús a szerelem... Vén szívem ennyi kincsre hol találhat? Csak kavicsok maradtak már nekem. Színes kövek, melyekkel hogyha játszom, Kirajzolom a porba ifjúságom.
Miért oly bús a költő-fiatalság, Mint tavasz fája, mézgát könnyező? Előre érzi tán a Szép kudarcát, Ó mert a föld a Szépnek sírmező. Vagy hallja tán, hogy zúg a földi gazság, A koncot váró és prédát leső? Sebaj! Van egy várunk, erős és ékes, A Gondolat. Ez biztos menedék lesz.
*
Az élet túlságosan rövid ahhoz, hogy huzamosabb időn át haragudjunk az emberekre, és mindent elraktározzunk, ami fáj.
Charlotte Bronte
Fordította: Ruzitska Mária |
|