Ez aranyos. :)
Majd megyünk tanulni a mávhoz, hogy kell pályavasutat üzemeltetni, meg a starthoz, hogy miként kell igazán jól személyszállítási szolgáltatást nyújtani.
Nyilván, ahogy ezt tőled többször is meghallgattuk párszor, fényévekkel a start mögött jár a bundesz. De azért igyekszünk.
Komolyra fordítva:
- bead a start valamit, amiről ő sem hiszi el, hogy alkalmas személyszállításra, pár eső-kelő, mocsokban ázó talentet, amik naponta b...zák össze az Ostbahn menetrendet, már nagyjából sikerült kiiktatni a Bruck-Bécs szakaszról a göncöket, de még így is sok zűrt okoznak, igaz elsősorban a magyar ingázók szívnak miattuk.
- a beadott vontatott járművek felszereltsége és állapota erősen alulmúlja az országban egyébként közlekedő távolsági flotta átlagát, de ez sem probléma, a szemét labanc nyavalyog csak.
- ugyanez a helyzet a mozdonyokkal, feltételhiányos ES64U2-esek, és sehová sem elsüthető, de legalább személyzetköltség-igényes kék traxxok.
- a határátmenet olyan, amilyen, néha sikerül dolgozni, néha nem. Van egy két éve "felújított" állomás, ahol még mindig kézzel dobálják a váltókat, meg zászlóval integetik a mozdonyokat.
Bullshit az, amit a mundér védelmében öntötök nap, mint nap, hogy ezt ezért nem lehet, azt azért nem lehet, hogy jaj nincs idő, jaj túl sok az idő, jaj ezt a hatóság, jaj azt a megrendelő...
Ki a fenét érdekli ez? Az egész egyben f.s, és ezt ti is pontosan tudjátok. Csak hát nem lehet kimondani, mert nem tudom, miért nem lehet.
Ha a végterméket nézzük szerintem nem nagyon van min gondolkodni, hogy hol van használható vasút, hol meg, ahogy írták is alant, menj inkább kocsival. Kit érdekelnek a kifogások?
És akkor megy a nyekergés, hogy a szemét labanc már megint így, meg, megint úgy.
Érdekes, paca ots. is CFR-rézik, hogy hát aztán azok, de tényleg... Namost képzeld el, hogy nekünk olyan Hegyes, mint nektek Kürtös. Egy fekete lyuk.
Úgy tudnak beszélni az emberrel, mintha szívességet tennének neki, személyesen, hogy méltóztatnak jelzőt kezelni, meg vágányutat csinálni, meg ilyesmi. Hajmeresztő, hogy időnként mit megengednek maguknak. A stílus sokszor olyan bicskanyitogató, hogy az ember legszívesebben rájuk csapná az ajtót, és elmenne haza (tisztelet a kivételnek, van). Ahogy néha történik is.
De nem is ez a legfontosabb különbség, hanem a szemlélet.
Az ügyfélért vagyunk. Őt meg a produkció érdekli, nem a magyarázat.