dolna
2010.11.25
|
|
0 0
31996
|
Egyed Emese: Körpályák
Végül pedig elfogy a víz, a fény, elfogy a szó: az ember történelme. Nem hoz csírát az utolsó növény! Nem készülünk halálra, szerelemre.
Száraz kutakba titkok holdja tölt vízízű semmit: szomja éjjelé. Mint térképpapír, fölreped a föld. Csönd gomolyog szerves pályák felé.
Mámoraink nem űzi-őrzi bor... Hiába írtuk s éltük verseink?
Világgá szórhatsz, bolygóközi por! Minden ellobbant szó velünk kering. |
|