Nem sokban különböznek. Kaftánékat (gyk. ortodox) Izraelben is utálják, mert nem dolgoznak, nem katonáskodnak, szaporodnak mint az üregi nyulak, ellenben követelik hogy az állam lássa el őket (kurva sok segílykét kapnak), agresszívek, követelőzőek és higiéniával is elég hadi lábon állnak. Nem emlékeztet ez valamely népcsoportra?
A multikulti már simán megbukott, ez csak a liberálisok rögeszméje.
Ahol megerősödik, vagy többségbe kerül a "multikulti" jegyében beengedett bevándorló horda ott azonnal kitör a balhé (zavargások Fro-ban, Angliában, építsünk mecsetet(!) Svájcban, Hollandiában, Belgiumban...) és mindez csak gyenge kis fuvallat ahhoz képest ami az elkövetkező 20-30 éven belül várható.
Egy ronda nagy polgárháború Nyugat-Európában véleményem szerint.
Mert azt csak a liberálisok hiszik hogy ez az egész működik, a többi, a bevándorló aki most haszonélvezője a nagy multikultinak meg röhög a markába és amint helyzetbe kerül (többségbe) azonnal átveszi majd a hatalmat. Ne legyenek illúzióid.
Terroristák, fundametalisták, vallási fanatikusok, nem akarnak senkihez alkalmazkodni, de elvárják, hogy az ő idióta szokásaikat mindenki tartsa tiszteletben. Elég ennyi, vagy soroljam tovább?
Sztálin és Churchill 1944. október 9-én hajolt a kis papírfecni fölé; másnap Molotov első helyen Magyarország 50:50 százalékos felosztását akarta megváltoztatni 75:25 százalékra, természetesen a Szovjetunió javára. Ugyanezt javasolta Bulgária és Jugoszlávia esetében is, nyilván azzal a céllal, hogy legyen miből engednie. Másnap és harmadnap hiába alkudoztak, Churchill véget vetett a nem túl épületes tárgyalássorozatnak. Az egészről beszámolt Harriman moszkvai amerikai nagykövetnek, aki lebeszélte Churchillt arról, hogy azt a memorandumot, amelyet Sztálinnak írt, és amelyben megmagyarázta, hogy mit is értett ezeken a százalékokon, átnyújtsa a szovjet pártvezetőnek. Ezzel viszont fönnmaradt a bizonytalan, kétértelmű helyzet. Kogelfranznak nem tűnt föl, hogy Romániáról Anglia, Görögországról pedig a Szovjetunió milyen könnyedén és magától értetődő módon lemondott. Mint ahogy arra sem veszteget szót, hogy 1944 októberében Bulgária már szilárdan, hosszú hetek óta a Vörös Hadsereg és a bolgár kommunisták ellenőrzése alatt élt, és ennek következtében mennyire hibás és Magyarország szempontjából döntő jelentőségű alkura került sor a tárgyalások végén. A briteknek, közvetlenül hazautazásuk előtt, a szovjetek fölajánlották, hogy az amerikaiakkal együtt bevonják őket a szófiai Szövetséges Ellenőrző Bizottság munkájába. Cserébe Molotov csak annyit kért, hogy Magyarország kerüljön a szovjet befolyási övezetbe. A britek ebbe belementek, egy minden hatalom és tényleges befolyás nélküli bizottsági pozícióért lemondtak Közép-Kelet-Európa legangolbarátabb országáról.
Nekem teljesen tetszik a multikulti,és nem igazán érdekel hogy ti legszivesebben csak orosz partizánfilmeket néznétek és krasznaja moszkva kölnit pacsuláznátok magatokra.
Hány áldozata is van a demokrácia exportnak az arab világban? Hány őslakos európait öltek meg 3. világ bevándorlói pusztán csak rasszista okokból? Hány öreget ölnek meg nálunk orbán rejtett erőforrásai? Soroljam még?
Az EU modernebb módszerekkel dolgozik, ott semmisíti meg azokat, akik fölöslegesek, ahol vannak, s máris megspórolta a szállítási, és őrzési költségeket. Első lépcsőként rájuk szabadították a multikultit mintegy 75 milliós, óriási seregtestben.
Ha kiugrunk, ha nem, Magyarország sorsa el volt döntve Jaltában.
Demokratikusan odadobtak bennünket Sztalin apu szerető karjai közé, úgymint Romániát (kiugrottak az utolsó pillanatban) vagy éppen Lengyelországot, Csehországot. Pedig ők a győztesek oldalán voltak, ugye...
Mint olvtárs írta pár napja, azért, hogy francia, olasz, spanyol (felsőbbrendű vagy miapitsa) népet megmentsék a komenizmustól.
Magyarországot mindkét világháborúban feláldozták, magasabb érdekek miatt. Persze ez nem azt jelenti, hogy politikai elitünk a helyzet magaslatán állt és teljesen ártatlanok voltak.
Úgyhogy sztem ebbe a 'mi lett volna, ha kiugrunk' gondolatba ne kapaszkodjunk.
Örüljünk, hogy béke van, de tartsuk szem előtt, hogy most is másodrangú EU polgárok vagyunk és az első adandó alkalommal - háborús konfliktus esetén - a francia-német-brit trió simán feláldozna.
Speciel ezért nem vagyok boldog, hogy NATO-ilag cseszegetjük az oroszokat.
nem a mi konfliktusunk, a 'demokráciát vezetjük be Ukrajnába' maszlag simán felér a Lenin összessel, értékben