Belegondolni is rossz: Rengeteg vegyi árú maradna a polcokon, ami a házak összedőlése után patakokba, majd folyókba, s végül a tengerbe jutva temérdek szenvedést okozna.
Téged nem érdekelne más bolygók megismerése, nem csak szondákkal hanem személyesen? Olyan országokba is szívesen megyek turistaként, ahol nem szívesen laknék. De maga a kihívás is izgalmas, megélni egy nehezen élhető helyen, felfedezni olyan helyeket amiket még senki sem látott stb.
A túlélés szempontjából is érdekes, egy nagyobb háború csúnyán elintézhetne minket. Szerencsés korban éltünk, de ez a történelmet nézve kivételes, semmi garancia nincs arra hogy így is marad.
Bármiben lehet reménykedni. Az hogy ilyen jelenleg nincs, az egy tény.
Szerintem a megvalósíthatóság szempontjából érdekes, hogy milyen problémák vetődnek fel. Sőt úgy gondolom, érdekesebb kérdés, mint kinyilvánítani hogy hiszel benne.
Elsőre nem volna hülyeség robot felderítőket küldeni. Lakható világokat kellene találni. Viszont a robotoknak meglehetősen korlátozottak a képességei. Irányítani vagy emberek élő agyának kellene, vagy valakik teljes agytartalmát átírni számítógépre, és annak.
Mert nem ezt akartam betenni, hanem az egész találati oldalt. Már egyszer az egész cikket betettem ide, és akkor meg is beszéltük. Minthogy se a fizikai, se a matematikai részét nem tudom elbírálni, csak a szokásos, antropológiai és logikai érvekkel tudtam élni, mely szerint amit az emberiség el akar érni, azt el is éri, valamint az, hogy a fizika jelenlegi állása szerint valami lehetetlen, az nem a utolsó szó.
" ... Ki kellene hagyni az embert a témából, mert aránytalanul megdrágítja az utazást. Helyette robotok dögivel."
Abszolúte egyetértek. A robotok azonban ne legyenek felismerhetőek/leleplezhetőek!
Legjobb megoldás szerintem, ha az idegen bolygóra leereszkedő robotok (automata adatgyűjtő készülékek) teljesen értéktelen tárgyaknak - pl. alaktalan, koszos kődaraboknak tűnnek.
Kivéve -legalábbis- azt a két fizikust, aki a rendszert kitalálta. Vagy ahogy Lukács Béla szokott fogalmazni: " a jelenleg rendelkezésre álló legjobb fizika szerint..."
Amig azt sem tudjuk, a térnek hány dimenziója van, addig ne tegyünk végleges kijelentéseket.
Itt keresgélhetsz:
A gyorsabb a fénysebességnél Telegraph, amely nem volt
1981-ben fizikus Nick Herbert tőkeáttételes furcsa jellemzői a kvantummechanika, hogy tervezzen egy szuperluminális kommunikációs rendszer. A törekvés, hogy kiderüljön, a finom hibája vezetett új, mélyreható megértését a kvantum világ
Herbert FLASH rendszer a rövidítés állt az "első lézeres megsokszorozott superluminal összeköttetés" -employed olyan forrás által kibocsátott pár fotonok ellentétes irányban. A program középpontjában a fotonok "polarizáció, vagyis az irányok, amelyek mentén a hozzájuk tartozó elektromos mezők ingadoztak. A fotonok lehet síkban polarizált, az elektromos mezők oszcilláló vagy vízszintesen (H) vagy függőlegesen (V). Vagy a fotonok lehet körkörösen polarizált, az elektromos mezők felkutatása ki spirális minták akár egy jobbkezes (R) vagy balkezes (L) orientáció.
A fizikusok régóta ismert, hogy a két íz polarizációs sík vagy kör-arra szorosan összefügg. Síkban polarizált fény lehetne használni, hogy hozzon létre cirkulárisan polarizált fényt, és fordítva. Például egy gerenda H -polarized fény azonos mennyiségben R - és L -polarized fény, egy bizonyos kombinációja, mint a sugár R -polarized fény lehetne bontani egyenlő részre H és V. Hasonlóképpen az egyes fotonok: a foton az állami K például ábrázolható, mint egy különleges kombinációja államok H és V. Ha valaki készített egy foton állapotban R, de úgy döntött, hogy az intézkedés sík helyett körpolarizáció lehetett volna egyenlő a valószínűsége a H vagy V: egy-részecske változata Schrödinger macskája.
Herbert elképzelt set-up, egy fizikus, Alice ( "Érzékelő" az ábrán), dönthetnek úgy, hogy az intézkedés akár sík vagy kör polarizáció a foton élén útját [1]. Ha úgy döntött, hogy az intézkedés síkon polarizáció, ő méri H és V eredmények azonos eséllyel. Ha úgy döntött, hogy az intézkedés körpolarizáció akkor megtalálja az R és L eredmények azonos eséllyel.
Ezen túlmenően, Alice tudja, hogy azért, mert a természet a forrás fotonok, mindegyik foton ő méri van kusza iker felé élettársa, Bob. Kvantum azt jelenti, hogy a két foton úgy viselkednek, mint két oldala egy pénzérme: Ha egy mérjük, hogy az állami R, akkor a másik kell lennie állapotban L; vagy ha az egyik mérjük állapotban H, a másik kell lennie állapotban V. A kicker szerint a Bell-tétel az, hogy Alice-választását, hogy milyen típusú polarizációs mérésére (sík vagy kör) kell azonnal befolyásolja a másik foton, streaming felé Bob [2]. Ha úgy döntött, hogy az intézkedés sík polarizáció és történt, hogy az eredmény H, akkor a kusza foton felé Bob be az állam V azonnal. Ha ő úgy döntött, inkább mérni cirkuláris polarizáció, és megállapította, az eredmény R, majd a kusza foton azonnal lépett volna az állam L.
Aztán jött Herbert speciális csavar. Mielőtt a második foton eljutott Bob detektorok vált, egy lézeres erősítés cső [3]. Lézerek már körülbelül 20 éve, hogy az idő és a vezető tankönyvek rutinszerűen tartják számon, a kimenet egy lézer ugyanaz volt a polarizáció a bemeneti jelet. Ami azt sugallta, hogy a lézer kell engedniük a tört fotonok kiegészítő állam bármilyen Alice talált maga mellett. Bob aztán szét a fény [4], küld fél felé érzékelő méri sík polarizáció [5], és fél felé érzékelő méri körpolarizáció [6].
Ha Alice úgy döntött, hogy az intézkedés cirkuláris polarizáció és történt, hogy megtalálják L, majd a kusza foton felé Bob azonnal bemegy az állami K való belépés előtt a lézer erősítés cső. Ki a lézer szétrobban a patak R fotonok felé Bob. Tudott majd küldje fele a fény felé érzékelő méri sík polarizáció és fél felé érzékelő méri cirkuláris polarizáció. Ebben az esetben, Herbert kötött, Bob találná fele fotonok állami K, sem az állami L, és egy negyed egyes államokban H és V. Egy pillanat, Bob tudná, hogy Alice úgy döntött, hogy az intézkedés cirkuláris polarizáció. Alice választás sík vagy kör alakú polarizációs-működne, mint a pontok és vonalak a Morse-kódot. Tudta jelezni Bob egyszerűen váltakozó megválasztását, hogy milyen típusú polarizációs mérésére. Bob tudta dekódolni az egyes kis Alice kód gyorsabb, mint a fény nem utazott közöttük.
Ahogy GianCarlo Ghirardi, Tullio Weber, Wojciech Zsurek, Bill Wootters és Dennis Dieks minden tisztázott, Herbert eszköz valójában nem teszi lehetővé superluminal jelző. A foton állami R például létezne egy kombinációja egyenlő részre H és V. Minden ilyen mögöttes állapotok lenne bővíteni a lézer. Így a kimeneti lenne egymásra a két állam: az egyik, amelyben az összes fotont voltak az állami H, a másik, amelyben az összes foton volt állami V, minden valószínűséggel 50 százalék. Bob soha nem találják a fele a H és fél V ugyanabban az időben, mint ahogy a fizikusok soha nem találja Schrödinger macskájának, hogy mind a félig halott és fél-életben fel a doboz kinyitásakor. Így Bob kapna csak zaj nem számít, hogy melyik beállítást Alice úgy döntött neki vége. Pillanatról pillanatra, Bob detektorok lenne villogni HR vagy VL vagy HL és így tovább, véletlenszerű kombinációkat. Soha nem fogja megtalálni a HésVR, és így akkor nem lenne módja, hogy meghatározzák, milyen Alice már megpróbálta elmondani neki. Kvantum és a relativitás is egymás mellett elvégre.
Ez a felfedezés vált ismertté, mint a "no-klónozó tétel": egy erős állítás a végső alapjait kvantumelmélet. Önkényes vagy ismeretlen kvantum állapot nem lehet másolni zavarása nélkül az eredeti állapot. Soha senki nem ismerni, hogy az alapvető jellemzője a kvantumelmélet előtt a macska-egér játék volt kibontakozott között Nick Herbert gondolatkísérlet és tehetséges ellenzői. Az a tény, hogy a kvantumelmélet meghatározza a végső határt a képessége bárki, beleértve a potenciális lehallgató-, hogy megragadják az egyes kvantum részecskék és készítsen róluk másolatot hamarosan az alapkőzet a kvantum titkosítást, és ma is a középpontjában a virágzó mező kvantum informatika.
A csillagközi utazás olyan fejlett energiagazdálkodást és olcsó energiát kíván meg (pl. fúziós erőművel nyerhető energia nagyságrend), amelynek birtokában a Naprendszerben található ma még gazdaságtalan kitermelhetőségű nyersanyagok is simán kinyerhetők lennének.
(Megfelelően olcsó energia birtokában akár egy m3 föld is szétválasztható kémiai elemeire.)
Nyersanyagok miatt elutazni tehát valószínűleg nem érné meg.
Maradna a kolonizáció, illetve a felfedezés indoknak, melyekben viszont a Naprendszer még jó pár ezer évig biztosít kutatási területet.
Mivel a földi élet változatossága és alkalmazkodóképessége előrevetíti, hogy az élet kialakulása az univerzumban mindenütt megtörténik, ahol a feltételek megfelelő ideig adottak, ezért evolúciós okokból az értelmes élet kifejlődése is csupán idő kérdése lenne ezeken a helyeken.
Ebből következik, hogy fénysebességet megközelítő sebességgel, vagy egyéb sci-fi hajtóművel, pl. térugrással, féregjáratokkal közlekedés valószínűleg nem lehetséges, mert ez ahhoz vezetett volna, hogy egy civillizáció gyorsan, pár millió év alatt belakott volna legalább egy galaxist a látóterünkben. Elég messzire látunk ahhoz, hogy ilyen szintű elterjedés nyomát legalábbis már észlelnünk kellett volna.
Mivel a szénalapú életünk elkerülhetetlen velejárója az öregedés, és ha figyelembe vesszük, hogy a legközelebbi csillaghoz is még 1000 km/s sebességgel is kb. 1200 év lenne az út, (miközben ugyanekkora sebességgel a Nap-Föld táv csupán 42 óra), a hosszú idő és öregedés miatt az ember nem alkalmas csillagközi utazásra, de valószínűleg ezzel más szén alapú faj is ugyanígy lenne.
Ez lehet akár az ok is, hogy miért nem látjuk fejlett civilizációk nyomait, mivel a kirajzás tehát sokkal nehezebb lehet az anyarendszerből, mint azt általában gondolnánk.
Csillagközi utazásra olyan organizmus lenne alkalmas, aki képes tízezer évet is egyhuzamban átrepülni az űrben, hogy a cél közelében aktiválva magát felébredjen.
Ehhez nem is kell értelmesnek lennie, elég ha önmagát képes sokszorosítani és továbbküldeni, mint egy vírus, vagy mint egy értelmes gép, egy MI. Valószínű tehát, hogy nem idegen inváziótól kellene tartanunk, hanem idegenek által épített gépek, vagy MI inváziójától, és ugyanúgy mi is akkor válunk alkalmassá a mély űr felfedezésére, ha képesek leszünk fejlett MI-t építeni és elküldeni. :)
Ez magyarázhatja azt is, hogy miért nem kürtölik szét a civilizációk a létüket, mert talán nem akarják felhívni magukra a figyelmet.
Szerintem a logikus sorrend az lenne, hogy elsőnek kell egy bazi nagy űrtávcső - 20 méretes átmérővel - amivel ki lehet mutatni az adott csillag körül keringő bolygókat és azt is, hogy oda miért érdemes elmenni.
Pl. nem feltétlenül kell civilizációnak létezni, de ha van valamilyen élet, akkor már érdemes.
Ki kellene hagyni az embert a témából, mert aránytalanul megdrágítja az utazást.
Helyette robotok dögivel. Kell, ami irányítja az űrhajót, amikor beérnek az adott " naprendszerbe " elő egy távcső ( infra meg normál ) radarral kombinálva és kikutatni,elemezni a látottakat.
Másféle hajtóművel a célbolygó köré manőverezni és pályára állni.
Ekkor mehetnek lefelé a robot szondák tucatjai,leszállni a szárazföldekre, tengerekre,víz alá stb.
Minden adat megy fel az anyaszondának, ami pár év múlva hazaindul, viszi magával a sok bájtot, meg a talajmintákat, szóval mindent.
Hazaérve már csak le kell sugározni, de ha megoldják , hogy már onnan is tudnak adatokat sugározni, akkor menet közben is el lehet kezdeni.