Talán félreérthető voltam, nem azt mondtam, hogy Kiss Gyula Leus-öket tenyészt. Ő csak jó galambokra pályázik, és szerintem nem izgatják túlzottan a származások. Szert tett egy galambra, amely történetesen Sommers-Leus keresztezés. Nem kezdett el teoretikus módon visszamenőleg lőszöbbnél lőszöket vagy zommersznél zommerszebbeket tenyészteni, hanem a kezébe került egy darab szuperdominánst szaporítja, gyakorlatilag mai galambjai többsége leszármazottja ennek a galambnak. Keresztezi azokat, de mindig tudja, hogy hol a kályha, és visszetér ahhoz újra és újra. Galambjai se nem lőszök, se nem zommerszek, mind kissgyula fajták. A saját szerencsédet neked kell megtalálnod, és ne akarj Leus helyébe lépni!
mégvalami, ez is gelernek szól, aki majd ír egy cikket a honlapjára az izomzatról.
amit vettem fiatalt, az IZMOS, ha megérintem az izmait, azonnal reagálnak (lüktetnek, remegnek). mondom, azonnal. nemrég végignéztem egy csomó fiatalt, de nem találtam köztük ilyet. akkor azok rossz izomzatúak?
nem tanácsot kérek - vitát szeretnék provokálni :)
próbálkozom már egy jóideje... egyszer Hammingway mondta: én gyakran csak azért vitatkozom, bár nem értek egyet azokkal, amit mondok, hogy megismerjem a másik fél álláspontját, véleményét.
Sajnos évekig eléggé kivontam magam a galambászatból, ami nem csak az eredményeken látszik meg, hanem azon is, hogy nem vagyok képben, a sporttársak hol tartanak. Persze a régiek személyéről vannak benyomásaim, de állományukat már nem ismerem. Budapestieket egyáltalán nem ismerem, azt hallottam, hogy a galambok ára a legfőbb különbség a vidékhez képest. Ha nem lennék teljesen elégedett Buzás Jánossal és galambjaival, most sajnálnám, hogy nem előbb találtam erre a fórumra, merthogy geler adott itt egypár jó nevet, például nem is tudtam, hogy valaki még érdemben foglalkozik Leus vérrel.
Gyanús igazságtartalmú álláspont. Tapasztalatom szerint, ha később kel a fiatal, előbb megkezdi a nagyvedlést. Egyébként is: AS atlantikus zónában versenyzik, és ezek az ökölszabályok csak ott érvényesek.
tényleg: VEDLÉS! most voltam a szemben lakó galambász barátomnál, akinek fiataljait nézegettük. több is már a 6. vagy 7. tollát dobja. mondom neki, azt olvastam nemrég az újságban Schaerlaeckens-től, hogy az a galamb, amelyik a fiatalok versenyéig eldobja az 5. tollát, már nem lesz díjnyerő, mert megindul a fedőtollak vedlése és ezért. ti mit szóltok ehhez?
Én azért irok ha nem is válaszoltok igéretessek a fiataljaim de sajnos nagyon vedlenek szerintetek mit csináljak , hogy valami toll maradjon rajtuk aversenyek végéig?
én egy játékot javaslok. kezdem: én szerintem úgy kellene állományt alapítani, hogy mondjuk meg kellene nézni a helyben érdekelt kerület, meg a szomszédos kerületek listáit. ki kellene választani négy-öt olyan sporit, aki évek óta a spiccen van. és meglátogatni. ha kezdő lennék, akkor vagy egy diktafont vinnék magammal, vagy egy jegyzetfüzetet, s amikor hazaértem, frissen feljegyezném a benyomásaimat is.
(apropó: ti vezettek galambász naplót?)
második lépés: a kör végén eldönteném, hogy ki az a két-három spori, akihez még legalább kétszer-háromszor elmennék. és végül kikötnék egynél-kettőnél. lehetőleg a közelben, vagy ha van autóm, távolabb is és szinte minden héten mennék hozzá. ennek előbb-utóbb galamb lenne a vége. elsőre talán csak a versenydúcból, de ha látják, hogy komolyan érdeklődöm, adnaK a tenyészből is.
ezek a galambok jelentenék az állatorvosi lovat. mindent meg lehetne tanulni velük, sőt, az ellesett dolgokat ki is lehet próbálni.
nos, ez a kezdet. itt a közelemben Buzás Jánoson kívül, aki nagyon szimpatikus és felkészült tenyésztő, elmennék mondjuk Kurucz Attilához Csörögbe, Várhegyi Istvánhoz Vácra, azután mondjuk keresnék egy-két budapesti sporit is (ezt a területet nem nagyon ismerem. ti kit ajánlanátok?). akiket megneveztem, mindannyian klasszikus utánpótlásnevelő sporik és tisztességesek.
ti kihez fordulnátok a környéketeken, ha most kezdenétek?
Nagyon nehéz általánosságban megmondani, hogy mit kell csinálni. Mindig csak a személynek lehet, aki tart valahol és egyéni lehetőségei, céljai vannak. Olyan részleteken is sok múlik, hogy az illetőnek pl van-e kocsija. Volt olyan vállalkozás, amelyik kis, kész galambházakat árult, de már aligha működik. Lehet, hogy barkács-tippekkel kell kezdeni. Egyáltalán mekkora egy fészek stb. Az állományalapítás nem az első lépés, de ha ide ugrunk, akkor a legfontosabb egy eredményes tenyésztővel való kapcsolat, aki nem galambhalmozó, nem csaló, hajlandó tanácsokat adni és egy nyelvet beszél a kezdővel. Vagy vesz tőle a szezon végén két pár kiöregedett jó versenyzőt és elkezdi kicsiben, vagy egy csapat fiatalt.
más: kár megsértődnöd, ha az ide beíró 4-5 embenek éppen nem a laktobacillus a legnagyobb gondja. A barátaid sem attól barátaid, hogy megveszik a kerámiatálat, amikor eszedbe jut. Ahogy Buzás János neve is csak egy lehetőség volt, úgyanúgy adhatnánk másoknak újabb lehetőségeket továbbra is.
Az állományalapítás kérdéséhez: szerintem több módszer van, és mindegyiknek van előnye-hátránya. Másrészt elektronikus újságom érdekében nem akarok az Index-szel kopirájt vitába keveredni, ha egyszer erre a témára ott sort kerítek. (Ha elolvasod a felhasználási feltételeket, megérted.) Márpedig biztosan sort kerítek. De érdeklődéssel olvasom a véleményeket, és közbe is szoktam kérdezni.
A közérdektelenség nem biztos, hogy áll. Nyugodtan hívd fel továbbra is a figyelmet a fontos dolgokra.
ez a kérdés jó, érdemes feszegetni. ha emlékeztek, én a múltkor megkérdeztem, hogyan kezdenétek hozzá egy állomány megalapításához. az általánosságokon túl konkrétumokat kértem, így hangzott el Buzás János neve.
szerintem beszélnünk kellene róla. induljunk ki abból, hogy eszünk van és egy üres dúcunk. vitassuk meg, jussuk konszenzusra.... mutassuk meg a fiataloknak, hogy szerintünk mi a leghelyesebb út. (hátha idetévednek és érdekesnek tartják a fórumot...)
más: a közérdektelenségre való tekintettel nem kisérletezek tovább, hogy mondjuk ennek vagy annak a beszerzésében segítsek. (lásd: laktobacillusok meg kerámia tojótálak...) a dolgot megtartom továbbra is baráti körben :(
Egy kicsivel jobb a helyzet. A B-I. kerületben Malina Tibor Devriendtjei sok helyen ma is központban vannak, Kiss Gyula évtizedek óta tartja Sommers-Leus törzsét, Czecző is ragaszkodik régi galambjaihoz, és még lehetne sorolni, pláne, hogy ezen kívül még hány olyan van, akit közelről nem ismerek. A legtöbb jó galambász Az igaz, hogy a pancsolás sokat visz.
Itt ülök a 40 fokos irodában, és jobb hiján azon gondolkom, hogy miért nem alakult ki elterjedt magyar törzs. A Máj féle dolgot már megbeszéltük. Az Anker alapú állományok is elkoptak, bár itt-ott jó galambok származásában előkerül és még fog is sokáig, gondolom. Az utolsó esély azt hiszem a Gyerkó féle vonal volt. Volt olyan év, amikor 6-7 kerületi bajnok is ennek köszönhette sikereit. Remek madarakat láttam ebből elhunyt Juhász Jenőnél, még jobbakat a kapuvári Göndöcs Györgynél, kb 10 éve, de már alig hallani róluk. Miért nem lett ebből magyar törzs, mint Hollandiában az Arden?
Ja, elhiszem. Mindenesetre a Pol és Elekes galambokra nem pusztán a nagy méret a jellemző, hanem kiemelkedően mély mellcsont, átlagos, vagy kisebb szárnyfelület, penge evezőtollak és farok. Az Elekesek ehhez még különösen szélesek és rövidek is voltak. Szóval semmi hajlam a lebegésre, erőből oldják meg a feladatot.
Általában nem való. Gyulai mintegy tíz évvel ezelőtt írt valami kurrens belga nagyhosszútávú jóember galambjairól a szaklapban. Azt írta, hogy életében nem látott ilyen hatalmas kétkezes galambokat. Bár könnyűek voltak. A postánál nincsenek szabályok. Én megvettem a 605-ös maratonhímet, amely 5 bepakolásból 5-ször volt eredményes. Azért csak ennyiszer, mert addig 5 versenyt rendeztek összesen. Semmi esetre sem volt csenevész, az átlagnál jóval nagyobb volt, egy tank.
Ismertem egy nagyon jó sorozat galambot, ami igen hasonló alakatú volt.
A sztori a kövekező: A 80-as évek közepén Elekes István hozott egy pár galambot Ankertól. Mindkettő hatalmas termetű volt, a hím a Klare46-ból, a tojó a Rappe (Klak) származéka. A győriek körberöhögték, hogy minek hoz olyan galambot, ami kilóg a tepsiből. Ő dajkákat is igénybevéve felneveltetett belőlük egy nagy csokor fiatalt. A következő évben az egy éves özvegy hímjei (akkoriban mindenki természetes módszerben küldött) amik egy komplett csapatot sem tettek ki, porrá zúzott mindenkit. Kerületi első díjak, egész Lipcséig (550 km). Ma is előttem van, ahogy az egyik pompás, formában levő, bivalyerős hímje söpör és forog a rekeszben, a mi galambjaink meg mint feleakkora, lompos kis csenevész madárkák körben a falnál lapulnak. Aztán innentől nem olyan szép a történet. Pista előre fente a fogát, hogy jövőre, amikor a hímjei kétévesek lesznek, mindenkit lealáz, és ennek nyíltan hangot is adott. Annyiban igaza lett, hogy megnyerte a bajnokságot. Azonban kiderült, hogy ezek a galambok kétévesen sem bírnak többet, mint Lipcsét. Egy ideig még jól röptetett, de tenyésztési elképzelései nem váltak be. Az unokák már csak közepesek voltak, a következő nemzedék meg már csak annyit örökölt, hogy nem bírta az esőt, meg a távolságot. Az öreg sztárok ott sorakoztak a tenyészdúcban, de valamiért nem jött ki onnan hozzájuk hasonló fiatal. Máig sem értem, miért.
Minden relatív, szerintem minden Pol nagy és mély, sőt még a keresztezettek is. Aztán a jelek szerint mégse dobta ki a nagy Világost se. Az biztos, hogy ilyen csatahajó 600 km fölé nem való.